DÖDSSYNDERNA I VÅR TID

RJ 2023

KÄTTJA

Från otukt till dejtingapp

LOTTA LÖFGREN

Riksbankens Jubileumsfond

i samarbete med Makadam förlag

MAKADAM FÖRLAG

GÖTEBORG & STOCKHOLM

WWW.MAKADAMBOK.SE

Dödssynderna i vår tid är Riksbankens Jubileumsfonds årsbok 2023

Redaktör: Jenny Björkman

Redaktionsråd: Ingrid Elam, Lisa Irenius,

Sven Anders Johansson

KÄTTJA. FRÅN OTUKT TILL DEJTINGAPP

© Lotta Löfgren 2023

Grafisk form: Johan Laserna

E-boksproduktion: Bulls Graphics, Halmstad 2023

ISBN för denna volym: 978-91-7655-439-5

ISSN 2000-1029

Detta verk är licensierat enligt Creative Commons Erkännande 2.5 Sverige.

För att se en kopia av licensen, besök http://creativecommons.org/licenses/by/2.5/se/
eller kontakta Creative Commons, PO Box 1866, Mountain View, CA 94042, USA.

Innehåll

Förord: Dödssynderna i vår tid

Från dödssynd till njutning

”Goda” respektive ”dåliga” praktiker

Pornofieringen av det offentliga rummet

Nätdejting och utbytbarhet

Från dödssynd till rättighet

Kättja i det moderna samhället

Referenser och tips för vidare läsning

Presentation av Riksbankens Jubileumsfond

Förord:
Dödssynderna i vår tid

Avund, frosseri, girighet, högmod, kättja, lättja och vrede – vilken betydelse har de sju dödssynderna, så som de organiserades för drygt 1500 år sedan av påven Gregorius den store, i dagens Sverige? Är det verkligen befogat att ägna sju essäer åt dem? Vi lever trots allt i ett av de mest sekulära samhällena i världen, ett samhälle där det förefaller mer troligt att helvetet är namnet på en nattklubb än en plats för syndare. Att leva ut sin lust är inte bara tillåtet – det anses också hälsosamt. Att släppa på trycket, att känna sig stolt, att tjäna pengar och äta lyxigt är också sådant som vi premierar – vi unnar oss, och det är vi självklart värda!

Samtidigt finns det andra tecken i tiden som tyder på en moralens återkomst. Klimatkrisen och de livsstilsförändringar som den pressar fram, ökad ojämlikhet och ofattbart rika människor i kombination med flyktingströmmar och krig i vårt närområde är samtidsfenomen som gör att vi allt oftare talar i termer av moral, åtminstone att döma av dagspressen. En enkel sökning i svenska dagstidningar visar att användningen av ordet ”moral” ökat tiofalt sedan 2014.

Ett annat tecken på moralens återkomst i samhällsdebatten är den roll som skam spelar i det som går under begreppet cancel- eller call-out-culture. Det har skett en ökning av det offentliga förnedrandet, så kallat skammande, när en ny nätgenererad social kontroll har vuxit fram. Förnedring på nätet har dessutom blivit en strategi för olika grupper för att åstadkomma förändring, som ett slags modern, skamdriven konsumentmakt. Trots att de flesta ser faror med att låta skam driva ett offentligt samtal, finns det de som menar att det kan vara något bra, och ett effektivt sätt att förändra folks beteenden och moral.

I den politiska sfären hänvisas allt oftare till gott och ont. Men det vissa uppfattar som gott kallar andra godhetssignalering, och vad är det annat än högmod? Att betrakta somliga som fullständigt skamlösa, å andra sidan, kan ses som del av samma trend. Ordet skamlös användes för övrigt nästan inte alls under 2000-talets början, men har ökat från 2014. Det finns de som menar att vi lever i en post-post-politisk värld, en hyperpolitisk era, där allt är politik, och därmed kan klassas som gott eller ont. Engagemang är bara ett klick bort, men lika flyktigt som kärlek på Tinder. Massrörelser dör lika fort som de bildas, och resultatet är ett slags överhettad diskussion som tar upp allt, men fördjupar intet, som snabbt konstaterar om något är rätt eller fel/gott eller ont, och där den som hamnar på fel sida om en dragen linje lätt kan drabbas av kölhalning i allmän åsyn.

I det perspektivet finns det anledning att återvända till dödssynderna och de moraliska anspråk som de har. Synder och laster är dessutom individuella. Målet med att inte synda är den egna frälsningen, inte kollektiv förändring. Att det egna beteendet och vår personliga moral accentueras är symptomatiskt för vår tids individualism. Fokus på synder passar således en era som hyllar jaget.

Men dödssynderna har också alltid haft en obestridlig kollektiv dimension. När Vatikanen 2008 lanserade sju kompletterande dödssynder var syftet att anpassa synderna till dagens globala verklighet och betona den sociala interaktionen människor emellan: miljöförstöring, medicinska eller andra moraliskt omstridda experiment på människor, genmanipulation, drogmissbruk, vållande till fattigdom, orimlig rikedom samt att medverka till sådant som leder till social orättvisa.

Värt att minnas är också att dödssynderna egentligen inte handlar om det värsta vi människor kan ägna oss åt. Redan under medeltiden fanns det värre saker än lättja och kättja. Våldtäkt och mord var betydligt allvarligare brott, men dödssynderna ansågs farliga eftersom de riskerade att göra oss till slavar under våra egna känslor, slå ut vår rationalitet och skapa ett beroende av de kickar som synderna gav. Dödssynderna hotade att förtära oss. Och precis som de moderna, uppgraderade dödssynderna har de gamla dödssynderna faktiskt alltid syftat på sådana försyndelser och illgärningar som hotar att slita sönder samhället, och på sådana känslor som hotar att dra oss bort från det goda och det rätta.

Nog låter det alltjämt angeläget? I denna samling texter har sju forskare utifrån sin egen forskning tagit sig an var sin dödssynd, för att mer konkret pröva syndernas relevans i vår tid och ta reda på vad de kan lära oss, om oss själva och våra samhällen.

Sexualitetsforskaren Lotta Löfgren skriver i sin essä om dödssynden kättja. Detta är möjligen den dödssynd som åtminstone många svenskar idag ser som minst problematisk. Tvärtom har lust blivit en del av vårt allmänna välbefinnande. Sexleksaker går att köpa på vanliga apotek, och att inte ha en sund sexualitet och en hälsosam lust betraktas som ett större problem.

Redaktionen

Från dödssynd till njutning

Kättja, vällust, liderlighet. Företeelser som genom tiderna laddats med betydelser på ett både samhälleligt och individuellt plan, och som kan inge känslor av såväl nyfikenhet och glädje som skam och skuld. Kättja kan kitta samman människor i livslång passion och intimitet eller skapa milsvida avstånd med ärr för livet som konsekvens. Lust är både en vardaglig och en tabubelagd del av att vara människa. Dess komplexitet och dubbelheter kan fångas i motsatspar som exempelvis lustfyllt/skamfyllt, förbjudet/tillåtet, tryggt/osäkert och nyttigt/riskfyllt.

Vad kättja som fenomen innebär skiftar därför mellan historiska, sociala och geografiska sammanhang. Av dödssynderna är det också den som varit mest rörlig och förhandlad. Det är den dödssynd som å ena sidan kunnat uppfattas som den mest fundamentalt mänskliga, kopplad dels till njutning, dels till direkt fortlevnad av vår art. Å andra sidan har den också betraktats som den mest hotfulla, förbunden med frigörelse bortom fasta kategorier och hierarkier. Det är en dödssynd som bär på löftet om frihet och en annan ordning.

Listan över de sju dödssynderna fastställdes på 500-talet av påven Gregorius den store. I Nordisk Familjebok från 1907 översattes den latinska benämningen luxuria med vällust. Det var ett ord som vid denna tid gav alltför positiva signaler och ersattes därför 1935 med otukt. År 1991 stod det åter ”vällust” i Nationalencyklopedin. På engelska talas det istället om lust (lusta) eller lechery (liderlighet). Att luxuria översatts till såväl kättja och vällust som otukt säger något om den sociokulturella förhandingen av denna dödssynd, och det gör också den dygd som ses som syndens motpol: kyskhet. Förr vallfärdade många till avlägsna platser, fastade och avlade just kyskhetslöften för att bota sina synder.

Hur ser vi då idag – under det på många sätt sexuellt öppna 2020-talet – på kättja? Är det en last? Är kyskhet över huvud taget något att sträva efter i dagens Sverige?

Vi lever i en tid då pornografins gestaltningar av sexualitet är en vanligt förekommande del av reklam och medier, och frågan är i vilken utsträckning det påverkar vår syn på vällust. Kan kättja verkligen betraktas som en dödssynd idag när det är något som alla numera stöter på, inte minst via internet och sociala medier? Kan vi alla vara dömda till den eviga döden (dödssyndernas straff) när möjligheten till sexuella möten finns bara ett klick bort via dagens dejtingappar?

Möjligen har lusten helt lämnat den restriktiva moralen bakom sig och ses som en del av vårt allmänna välbefinnande, där sexuell hälsa ingår numera, och som en hel yrkesgrupp, sexologer, ansvarar för. Är det inte olust snarare än vällust som ses som ett problem? Har den forna dödssynden rent av förvandlats till ett krav, ett slags tvång alla är underställda?

”Goda” respektive
”dåliga” praktiker

Idéhistorikern och filosofen Michel Foucault visar i sin klassiska analys av sexualitetens historia från 1976 hur samhällets maktstrukturer är tätt förknippade med sexualiteten. Han menar att sexualiteten kontrolleras implicit genom normer och explicit via lagstiftning. Kontrollen märks som mest när det gäller utsatta eller marginaliserade grupper, till exempel personer med intellektuella funktionsnedsättningar, ensamstående kvinnor och homosexuella. Ett exempel på detta, som historikern Kristina Engwall visat, är att kvinnor i Sverige som betraktades som ”asociala och imbecilla” tvångssteriliserades under 1930- och 40-talen och togs in på institutioner ända in på 1960-talet. Inte alla fick utöva sin sexualitet på det sätt de själv valde, och oftast märks detta tydligast när det gäller sårbara och utsatta grupper.

I en välkänd essä från 1984, ”Thinking Sex”, visar kulturantropologen Gayle Rubin att sexualiteten är en produkt av sociala strukturer – som förändras över tid och rum. Förskjutningar av vad som anses tillåtet respektive otillåtet sker hela tiden. Rubin menar att sex vanligen betraktas som negativt – som syndigt – men att olika beteenden kan ses som ”goda” om de förpackas rätt. Så har lust inom äktenskapet eller åtminstone inom en monogam relation, i syfte att fortplanta sig, betraktats som positivt och premierats. Andra sexuella uttryck, som exempelvis sex utanför äktenskapet, homosexualitet, att köpa sex eller olika sexuella fetischer, har setts som ”dåliga”. Men problematisk sexualitet, syndig liderlighet, sjuklighet eller vad som betraktas som olagliga aktiviteter förändras över tid. Ständigt pågår förhandlingar av var, när, hur sexualitet får förekomma, och vem eller vilka som tillåts uttrycka sin sexualitet fritt och öppet.

Ett annat sätt att paketera om den syndiga lustan till eftersträvansvärd sexualitet är att betrakta sexualiteten som en del av vår hälsa. Den utvecklingen inleddes under andra halvan av 1800-talet. I Sverige har idéhistorikern Lena Lennerhed skrivit om nationalekonomen och politikern Knut Wicksell som pläderade för att använda preventivmedel istället för att vara avhållsam, vilket han menade kunde orsaka nervösa besvär och till och med depression. På så sätt skedde en medikalisering av sexualiteten, som – om den ansågs vara problematisk – blev mindre syndig och mer sjuklig, och därmed även behandlingsbar. Trots att Wicksell fick utså mycket kritik fortsatte han att propagera för könsumgängets betydelse för hälsan, även om han inte hade något entydigt svar på hur frågan om sexuell hälsa skulle lösas för båda könen. Han var emot prostitution och såg detta som ett samhällsproblem som drabbade kvinnor hårt när de smittades av könssjukdomar och uteslöts ur gemenskapen.

Onani har också betraktats som en problematisk sexuell praktik. Begreppet självbefläckelse kommer från Bibelns berättelse om hur sädesvätska förspills istället för att användas till barnalstring och släktens fortbestånd. Men i takt med att lusten började betraktas som en del av hälsan, flyttades alltså synen på vissa negativa beteenden till medicinens domän. I läkaren Henrik Bergs Läkarebok från 1918, som riktade sig till allmänheten snarare än till läkarstuderande, beskrivs hur ”självbefläckelse” skapade både psykiska och fysiska skador hos de drabbade, exempelvis hjärtklappning, försämrad syn och hörsel, danssjuka och sinnessjukdom. Berg skrev bara om manlig onani, eftersom kvinnors onani vid denna tid ännu var osynliggjord och tabubelagd.

Lagstiftningen ger ytterligare en fingervisning om vad som varit en accepterad sexualitet. Historiska exempel på detta är så kallat lönskaläge, det vill säga när ett par hade sexuellt umgänge före äktenskapet, som fram till 1864 straffas med böter, piskrapp eller till och med döden. På samma sätt var enkelt hor, det vill säga när den ena var gift men inte den andra, och dubbelt hor, när båda var gifta på varsitt håll, straffbart fram till 1937, även om det under många år var ovanligt att straff faktiskt dömdes ut. Sexuellt umgänge mellan människor av samma kön blev lagligt i Sverige först 1944. Och ända fram till 1979 fanns homosexualitet med som sjukdomsdiagnos i Socialstyrelsens register.

Men all sexualitet är inte tillåten eller accepterad heller idag. Sex mellan människa och djur, så kallat tidelag, var visserligen lagligt mellan 1944 och 2010-talets djurskyddslagar, men har aldrig betraktats som accepterat. Att köpa sex av en annan person och att ha sex med en minderårig betraktas inte bara som omoraliska handlingar i dagens Sverige, utan är också olagligt.

Vad som ses som olagliga eller icke-tillåtna handlingar behöver förstås inte heller motsvara människors sexuella praktiker. Det sker, som sagt, en ständig förändring och förskjutning i synen på vad som är legitim njutning och vad som inte är det. Under 1940- och 50-talen visade Kinsey-rapporterna, Sexual Behavior in the Human Male (1948) och Sexual Behavior in the Human Female (1953) i USA på så kallade majoritetsmissförstånd gällande erfarenheter och omfattning av olika sexuella handlingar. Utifrån intervjuer med närmare 18 000 personer kunde den amerikanske zoologiprofessorn Alfred Kinsey och hans kollegor konstatera att många andra sätt att uttrycka sexualitet än det penetrerande heterosexuella samlaget var vanliga. Exempelvis oralsex förekom mycket frekvent, trots att det både var olagligt och ansågs vara otukt. Oralsex var faktiskt så vanligt att det hade varit omöjligt att ge plats i fängelser åt alla amerikaner som ägnade sig åt detta. Dessutom framkom att det fanns en skala mellan hetero-, bi- och homosexuella, det vill säga att betydligt fler än man dittills trott var homosexuella och att ytterst få var enbart hetero- eller homosexuella. Också detta till skillnad från både den allmänna moralen och lagstiftningen.

Att som Kinsey betrakta sexualiteten som ett helt vanligt studieobjekt och syna samhället genom att blotta en del av det som skett bakom gardiner och i stängda rum, orsakade för många konservativa ett trauma. Beteenden som ansågs syndiga (inte bara onani, oralsex och homosexualitet utan också äktenskapsbrott och otrohet) visade sig vara vanliga. Anklagelser om att Kinsey var Antikrist själv förekom, och det fanns de som menade att USA stod inför ett moraliskt sammanbrott och att detta kunde skyllas på biologen från Indiana University.

Förflyttningen av sexualiteten, och därmed vällusten, från moralen till medicinen har alltså pågått sedan 1800-talet. Under 1900-talets första decennier växte sexualreformrörelser fram i både USA och Europa. Sverige blev först i världen med att införa obligatorisk sexualundervisning 1955. Under 1960- och 70-talen revolutionerade p-piller och fri abort sexualiteten genom att skilja barnalstring från sexuell lust. Det blev helt enkelt möjligt att ägna sig åt sex utan att tänka på de konsekvenser i form av oönskade graviditeter som länge varit syndarnas direkta, världsliga straff. Liberaliseringskrav om möjligheten till sex för vänskaps skull gjorde Sverige känt långt utanför landets gränser, som Lena Lennerhed visat.

Det går att argumentera för att kättja här slutade att vara en synd, men samtidigt lever sega strukturer med värderingar som har anor långt tillbaka i tiden kvar. Den så kallade kärleksideologin, som anger att sexualitet främst är tillåten i en monogam relation mellan individer som älskar varandra, har både historiskt och i våra dagar en stark ställning när det gäller synen på hur man har sex och vilka som bör ha sex. I dagens svenska mångkulturella samhälle existerar parallella och motstridiga normer gällande exempelvis synen på abort, homosexualitet, sex före äktenskapet, val av partner och tillgång till preventivmedel. Att navigera mellan dessa motstridiga normer är en utmaning, framför allt för unga människor med rötter i flera kulturer.

Pornofieringen
av det offentliga rummet

Utan att gå in på gränsen mellan erotik och pornografi kan vi konstatera att det skett ett slags pornofiering av sexualiteten i det offentliga rummet, vilken märks både i reklam, mode och medier. Den danska medieforskaren Anette Dina Sørensen talar om tre olika tendenser.

För det första handlar det om att volymen av pornografi har skruvats upp, det vill säga att både utbud och tillgänglighet blivit väsentligt mer omfattande, främst beroende på internets genomslagskraft. På nätet finns porr som är lättillgänglig, anonym och i stor utsträckning gratis. De flesta av dagens ungdomar kommer också i kontakt med pornografi, vilket blev tydligt i en studie som sociologen Sven-Axel Månsson och jag gjort. Vi genomförde intervjuer och fokusgrupper med 73 ungdomar och resultaten visade att porr fanns ”typ överallt”, som ungdomarna uttryckte det. Eftersom den är så lättillgänglig behöver unga lära sig att navigera i det pornografiska landskapet utifrån egna värderingar och önskemål. Förutsättningarna för att hantera pornografin ser emellertid olika ut beroende på ungdomarnas skilda livssituationer och bakgrunder.

För det andra menar Sørensen att det handlar om ett slags upprensning, clean-up eller tvagning av det som tidigare sågs som skamfyllt, syndigt och/eller förbjudet. Genom reningsprocessen omvandlas och avdramatiseras synden. Pornografin, vars hela existens byggt på att den varit förbjuden och syndig, flyttas därmed från samhällets bakgård till butiker som säljer sexleksaker och exklusiva underkläder på de finare gatorna. Idag säljs så kallade sexhjälpmedel på apotek, som en del i befrämjandet av den generella hälsan.

För det tredje finns ett slags spill-over-tendens där fragment av pornografin ingår som en integrerad del av innehållet och bildspråket i modetidningar, musikvideos och reklam. Den australiensiske medieforskaren Brian McNair har kallat detta porno-chic. Pornografin har sålunda sammantaget blivit avdramatiserad, normaliserad och inkorporerad i det åtråvärda skönhetsideal som finns i populärkulturen. Våra forskningsintervjuer med svenska ungdomar bekräftar detta. Pornografi är för många unga idag en inflytelserik del av ungdomskulturen som påverkar både modet och ungas sexuella förhållningssätt och syn på sin prestation. Många av de ungdomar som vi pratade med berättade att de klädde sig sexigt och utmanande, och diskuterade huruvida detta var inspirerat av pornografins gestaltningar av vad som ses som sexuellt attraktivt. Andra pratade om att de jämförde sin egen sexuella prestation med de pornografiska skildringarna och till stor del fick sin bild av hur sex var och borde vara från porren. Några av de intervjuade ungdomarna framförde också kritik mot pornografins gestaltningar och påtalade hur omöjliga kroppsideal och sexuella prestationer som visades.

Men det är inte enbart ungdomar som konsumerar pornografi eller påverkas av utbudet. Internetstiftelsen visar i sin statistik från 2022 att hälften av alla män har porrsurfat någon gång under det senaste året, och var tionde av alla kvinnor. Porrsurfandet tenderar dessutom att öka något. Mest av alla porrsurfar män födda på 1990-talet, där 80 procent porrsurfat senaste året.

Den utbredda pornografin bland unga väcker också vuxenvärldens oro. Ingen tidigare generation har vuxit upp med dagens lättillgängliga pornografi och med dess på en gång övertydliga och subtila gestaltningar av kön, sexualitet och kropp. Klarar unga människor att navigera mellan parallella och motstridiga budskap om sexuell öppenhet respektive restriktivitet i dagens mångkulturella samhälle? Och hur påverkar dessa gestaltningar av sexualitet och sexuella fantasier den ”riktiga” sexualiteten och synen på ”vanliga” kroppar?

Vår forskning visar att de flesta ungdomar kan hantera pornografin utan att deras självbild påverkas på ett negativt vis. Dessa unga beskriver positiva förebilder, goda familjerelationer och sociala kontakter som viktiga faktorer för välbefinnande. Men det finns samtidigt problem. En mindre grupp, mer sårbara unga med lägre självkänsla har svårare att hitta sig själva, sin sexualitet och sin plats. Denna sistnämnda grupp beskriver ett mer problematiskt pornografianvändande, som kan leda till ett missbruk och som ofta är associerat med ensamhet och social isolering. Det är viktigt att fånga upp detta tidigt för att minska sexuell och psykisk ohälsa.

Nätdejting och utbytbarhet

Internet har skapat nya arenor och mötesplatser för både tillfälliga sexuella relationer och långvariga kärleksrelationer. Kan nätdejting betraktas som ett nytt slags drog som människor riskerar att fastna i?

Under tidigt 2000-tal visade en nationell enkätstudie, som jag var med och ställde samman, att sex på nätet sågs som nästa stora revolution. Tillsammans med forskare inom socialt arbete fördjupade vi oss i drygt 1800 svenskars användning av nätet för att hitta kärlek och sexuella relationer. Undersökningen var en av de första som visade vad människor faktiskt gjorde på internet och hur de använde de nya hemsidorna. Precis som logdanser, folkparker, diskotek, arbetsplatser och studiemiljöer tidigare fungerat som arenor för potentiella möten, kompletterade och delvis ersatte de tidiga dejtingsajterna dessa traditionella mötesplatser. Internet tycktes även sudda ut geografiska, tidsmässiga och hierarkiska gränser mellan människor. Nu gavs möjligheter att som boende på landsbygden möta människor i storstaden, kanske även i ett annat land eller världsdel. Inte minst gällde detta personer med funktionsnedsättningar eller olika sexuella identiteter som annars levde socialt isolerat. Att internet underlättar för människor som annars kan ha begränsade förutsättningar att utöka sina sociala kontakter bekräftades delvis i en studie med personer med intellektuella funktionsnedsättningar, anhöriga och vårdpersonal som jag senare gjort tillsammans med kollegor vid Högskolan Väst. Idag talas dock alltmer om den så kallade digitala klyftan och att inte alla har tillgång till tekniken, förstår och kan hantera den.

Under de senaste decennierna har marknaden med dejtingappar utvecklats enormt, likaså användningen. Att söka kärlek, sexualitet, intimitet och relationer på nätet har helt enkelt blivit mainstream. Internetstiftelsens senaste statistik (från 2022) visar också att 4 av 10 idag träffat sin partner på nätet. Bland 90-talisterna nätdejtar hälften av alla singlar och det är både kvinnor och män som dejtar genom olika appar. De allra flesta, över 80 procent av alla singlar, vill nämligen leva med en partner. Detta framkom i en studie om sexvanor i Sydsverige, en enkätstudie med intervjupersoner mellan 35 och 55 år, som jag gjorde tillsammans med kollegor vid Centrum för sexologi och sexualitetsstudier vid Malmö universitet.

Fenomenet med nätdejting är världsomspännande. År 2019 hade Tinder, en av de mest växande och populära dejtingsajterna globalt sett, 50 miljoner användare, 10 miljoner aktiva dejtare och 20 miljarder matchningar (!), eller ungefär 26 miljoner varje dag, enligt forskarna Yu-Chin Her och Elisabeth Timmermans. Men nätdejting innebär samtidigt risk för besvikelser och ouppnåeliga drömmar. Självkänslan kan få sig en törn och många upplever sig ratade. Andra känner sig lurade av utbudet med ett till synes oändligt antal möjliga och väntande partners som finns där ute. ”Inte ens här finns någon som vill ha mig”, som en ung kvinna med intellektuell funktionsnedsättning uttryckte det i en studie om kärlek på internet, där jag intervjuade funktionshindrade.

På kort tid har internet radikalt förändrat förutsättningarna för kärlek, sexualitet och intimitet. Dejtingsajter lockar med nya sätt att mötas, men innebär dessa nya kommunikationssätt även en omvandling och till och med digitalisering av intimitet och sexualitet? Och betyder det att sådant som tidigare sågs som syndigt förvandlas till något allmänt socialt accepterat beteende?

Den polsk-brittiske sociologen och filosofen Zygmunt Bauman menar att relationer som förr knöts till upplevelser av trygghet, hållbarhet och långsiktighet nu har blivit flytande genom den ökande individualiseringen och den tekniska utvecklingen. I detta kärlekens digitala konsumtionssamhälle förvandlas vi enligt Bauman till ”varor” där behov av närhet, gemenskap och intimitet (ut)nyttjas på en alltmer kommersialiserad marknad. Dejtingplattformarna kräver inte bara nya användare, utan skapar också behov hos de befintliga att stanna kvar. I de fall människor hittar varandra i cyberrymden kan samtidigt en känsla av osäkerhet uppstå. Finns det någon annan på nätet som bättre motsvarar mina krav på närhet, gemenskap och kärlek? Kanhända skapas på så sätt en ny dödssynd – det ständiga missnöjet, som leder till en ovilja att lära känna varandra på djupet och svårigheter att knyta an till en annan människa.

Den israeliska sociologen Eva Illouz menar att dagens sexuella utbud på nätet innebär ökade svårigheter i samlivet. Det till synes oändliga utbudet av potentiella partners tycks snarare leda till osäkerhet, en känsla av utbytbarhet och låg självkänsla. Illouz menar därför att nätdejtingappar som Tinder är förödande för varaktig kärlek och förvandlar sex till en vara, som i stort inte skiljer sig mycket från en take-away-pizza. Sex har, anser hon, helt enkelt avförtrollats och blivit något som varken ska tyglas via religionen eller kittlas av romantik. Sex har helt enkelt bara blivit en del av vår hälsa och förvandlats till enbart fysisk njutning.

Och om vår lust nu framför allt ska ses som en del av vår fysiska hälsa, är det kanske inte så konstigt att kättja och vällust inte längre betraktas som en dödssynd?

Från dödssynd till rättighet

Den förändrade synen på vällust, där sexualitet snarast ses som en viktig och socialt accepterad del av hälsan, ja till och med som en rättighet snarare än en dödssynd, leder också till nya förväntningar på sexualiteten. Detta märks inte minst i det ökade behovet av sexologisk expertis. Behoven kan handla om att ventilera moraliska och existentiella ställningstaganden och det varierande sexuella handlingsutrymme som enskilda, par och grupper upplever. På grund av denna samhälleliga efterfrågan har också akademiska utbildningar i sexologi skapats. Det är allt fler som utbildar sig till sexologer eller som utifrån sin grundutbildning till exempelvis sjuksköterska, barnmorska, socionom eller lärare vidareutbildar sig i sexologi.

När sexualiteten börjar ses som en rättighet tycks också kraven på hälsovården och den sexuella hälsan förändras. Svenska sexologer som jag intervjuat vittnar om detta. De såg förskjutningar och förändringar av de sexuella problem som deras patienter sökte för. Den samhälleliga synen på sexuell prestation och på kroppsliga ideal påverkar även den enskilda personens uppfattning om sig själv och sin sexualitet. Från att tidigare ha mött frågor som rörde kroppens funktioner får sexologerna idag många frågor om sexuell lust – och olust. Ofta är frågor dessa frågor knutna till kön; exempelvis tycks det fortfarande vara tabu för män att uttrycka låg sexuell lust.

Frågor kring sexuell olust märks också i en samhällelig oro över att sexualvaneundersökningar visar att par, framför allt unga, har sex mer sällan. Inte bara i Sverige utan också i länder som Japan, Storbritannien och USA har det talats om en ”sexuell lågkonjunktur” bland unga. Det är otvetydigt så att unga har färre sexuella kontakter, men det behöver inte vara ett problem. Istället för att fråga om hur ofta man har sex, har sexualundersökningar de senaste åren börjat fråga hur nöjd man är med sitt sexliv. Ett mindre extensivt sexliv kan vara mer tillfredsställande. Avhållsamheten kan ha flera rimliga förklaringar, som ökad stress och pressande ideal. Det går också att tolka avhållsamheten som ett uttryck för ökad jämlikhet. Kanhända upplever sig inte lika många idag pressade att ”ställa upp” i det sexuella samlivet och kanske har det blivit mer tillåtet att inte ha lust? Dessutom kan faktiskt oron för den minskade lusten i sig vara ett uttryck för synen på sexuell olust som den nya” skamfyllda delen av sexualiteten.

Ytterligare förklaringar till förskjutningen från frågor kring kroppens utseende och funktioner till frågor om sexuell lust handlar om en ökad tillgång till både sexhjälpmedel och sexleksaker, samt på läkemedel som påverkar potensen.

Förändringen mot en mer rättighetsbaserad syn på sex gäller även sex på äldre dar. Både världshälsoorganisationen WHO och Folkhälsomyndigheten påpekar allas rätt till sexuell hälsa, oavsett ålder, kön, sexuell identitet, funktionsnedsättning, etnicitet och social klass. Och vad gäller ålder är det numera dessutom allt fler som skiljer sig efter långa äktenskap, vilket är en relativt ny företeelse, som bland annat har att göra med en allt högre medellivslängd, men också med en förväntad syn på sexualitet som en del av livskvalitet livet igenom. Denna förändring visar sig bland annat i att utformningen av den senaste nationella populationsstudien gällande sexuell och reproduktiv hälsa inte hade någon övre åldersgräns, jämfört med tidigare rapporter – den från 1967, som satte 64 år som slutpunkt, och den från 1996, som stannade vid 74 år. Sjuksköterskan Nils Beckman visar att kvaliteten på äldre personers sexliv dessutom har förbättrats sedan 1970-talet. Sex av tio kvinnor och sju av tio män över 70 år uppger att de har en hög tillfredsställelse. Hälften av dagens 97-åringar har en positiv attityd till sexualitet och berättar om sexuella drömmar, även om de flesta inte fortfarande är sexuellt aktiva, och därför uttrycker en saknad efter sexuell samvaro.

Så om det tidigare var ett fokus på behandling” av det som uppfattades som sexuellt avvikande beteende, finns idag en önskan om att uppnå den idealiska lustfyllda sexualiteten genom hela livet, vilket kan knytas till den mediala bilden av lust som en del av det goda livet. Lusten ses som något eftersträvansvärt som också kopplas ihop med hög social och ekonomisk status. Det ligger långt ifrån tanken på att lust skulle vara en dödssynd.

Sexuell lust associeras idag dessutom med övergripande samhälleliga deklarationer där sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter numera ses som en del av de mänskliga rättigheterna. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är en egen gren inom hälsoarbetet och förkortas SRHR. Guttmacher-Lancet-kommissionen, som består av kommissionärer från Afrika, Asien, Europa, Mellanöstern, Nord- och Sydamerika, samt en multidisciplinär expertis, arbetar dessutom för en utvidgad definition av SRHR. De påpekar att ojämlikheter gällande sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har en stor negativ påverkan på individer, grupper och samhällsekonomier. Därför är det angeläget att inom hälsa, utbildning och ekonomi satsa på hälsa och mänskliga rättigheter för alla”. Här ses alltså den sexuella lusten som en del av utvecklingen av välfärdssamhället globalt.

Som Foucault kan vi emellertid också fråga oss hur sexologer eventuellt påverkar synen på sex. Vilka nya sexuella diagnoser och beteendemönster kommer att ses som problematiska eller i behov av botemedel eller terapier i framtiden? Vem eller vilka bestämmer var gränsen går för det som ses som tillåtet respektive otillåtet? Och på vilka grunder sker bedömningarna? Här kanske nya beteenden och uppfattningar kommer att påverka hur vi ser på otukt, för att använda ett gammaldags ord för icke-acceptabel sexualitet och för dödssynden kättja.

Idag talas ibland om sexmissbruk. Ett sätt att definiera så kallad hypersexualitet är att den sexuella lusten, via exempelvis tvångsmässigt onanerande eller porrsurfande, tar så mycket tid och plats i den enskilda individens liv att den blir ett hinder för andra sociala aktiviteter, relationer och samspel. Forskaren och klinikern Katarina Görts-Öberg beskriver att tillståndet kännetecknas av att dessa personer tappar kontrollen, tar stora risker och fortsätter trots att beteendet får negativa konsekvenser. Är det så att kättja i sig inte längre är en synd, medan däremot en tom men överdriven, mekanisk, solipsistisk kättja utan känslomässig kontakt (eller ömhet) med partnern håller på att bli den nya dödssynden?

Kättja i det moderna samhället

Vad kan vi då avslutningsvis säga om dödssynden kättja i dagens västerländska samhälle? För den nutida människan är det måhända snarare ett avståndstagande från kättja – eller lust – som ses som problematiskt. När unga människor uppges ha mindre sex väcker det genast oro och tal om en recession, även om det faktiskt är oklart om detta är ett problem eller uttryck för en högre grad av tillfredsställelse.

Det vi med säkerhet kan säga är att sexualitet idag ses som en del av vår hälsa och att det därmed ställs nya krav på lustfyllda sexuella möten. Vi förväntas leva våra liv till fullo, och då betraktas också sexuell tillfredsställelse som en sorts rättighet som vi kan kräva. Samtidigt kan lust upplevas som en ouppnåelig dröm om njutning och hängivelse för den stressade nutidsmänniskan. Det som historiskt sett varit en dödssynd har samtidigt i det moderna konsumtionssamhället blivit en vara, som så många andra. Vi kan köpa massagestavar, glidmedel och Viagra på apoteket och svajpa oss till nya sexpartners på ett par klick. Och vi är i vår fulla rätt. Vi rör oss i en offentlighet med nakna kroppar överallt, där pornografi är ett klick bort. Dessutom lägger vi ut oss själva som varor på dejtingappar genom att plocka ut foton och skriva presentationer av oss själva som ska uppfattas som attraktiva av andra, samtidigt som vi väljer bland ett utbud av potentiella partners, precis som vi väljer en vara i affärens hyllor.

Som synd betraktat bär kättjan samtidigt på en dubbelhet som andra dödssynder saknar. Utan sexualiteten dör mänskligheten ut, men med en alltför vidlyftig sexualitet riskerade samhällen förr också konflikter och problem med till exempel oönskade barn. Med preventivmedel, ökad sexualundervisning och bättre hälsovård är de faror som lurade i en lättsinnig sexualitet delvis åtgärdade. Kanske är det därför som det är svårt att se kättja som en dödssynd idag.

Är då alltid frid och fröjd? Har vi nått paradiset? Nja, så enkelt är det förstås inte. Kanhända leder den ständigt närvarande sexualiteten till en trötthet eller till och med leda inför kättja och lust, där vi istället söker oss till andra nöjen – träning, matlagning, konst eller musik? I så fall går vi faktiskt en mer avhållsam, kysk, framtid till mötes.

Referenser och tips
för vidare läsning

Andersson, Stina & Sjödahl, Silvia, Sex: En politisk historia. Göteborg: Alfabetaanamma/RFSU, 2003.

Bauman, Zygmunt, Liquid Love: On the Frailty of Human Bonds. Cambridge: Polity, 2003.

Beckman, Nils, Epidemiological Studies of Sexuality in Old Age. Göteborg: Institutionen för neurovetenskap och fysiologi, Sahlgrenska, 2015.

Berg, Henrik, Läkarebok. Stockholm: Nordiska Förlags AB, 1918.

Blackburn, Simon, Lust: The Seven Deadly Sins. Oxford: Oxford University Press, 2004.

Engwall, Kristina, ”Asociala och imbecilla”: Kvinnorna på Västra Mark 1931–1967. Örebro: Institutionen för historia, Örebro universitet, 2000.

Folkhälsomyndigheten, Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i Sverige 2017: Resultat från befolkningsundersökningen SRHR2017. Stockholm: FHM, 2019.

Foucault, Michel, Sexualitetens historia, 1: Viljan att veta (1976). Göteborg: Daidalos, 2004.

Illouz, Eva, Därför tar kärleken slut: De negativa relationernas sociologi. Göteborg: Daidalos, 2020.

Internetstiftelsen, ”Nätdejting och nätporr”, kapitel 4 i Svenskarna och internet 2022. https://svenskarnaochinternet.se/rapporter/svenskarna-och-internet-2022/ (hämtat 17 oktober 2022).

Kinsey, Alfred C., Pomeroy, Wardell B. & Martin, Clyde E., Sexual Behavior in the Human Male. Philadelphia: Saunders, 1948.

Kinsey, Alfred C., Pomeroy, Wardell B. & Gebhard, Paul H., Sexual Behavior in the Human Female. Philadelphia: Saunders, 1953.

Lennerhed, Lena, Frihet att njuta: Sexualdebatten i Sverige på 1960-talet. Stockholm: Norstedts, 1994.

Lennerhed, Lena, Sex i folkhemmet: RFSUs tidiga historia. Hedemora: Gidlunds, 2002.

Lundberg, Per Olov & Löfgren-Mårtenson, Lotta (red.), Sexologi. Stockholm: Liber, 2016.

Löfgren-Mårtenson, Lotta, Kärlek.nu: Om internet och unga med utveck- lingsstörning. Lund: Studentlitteratur, 2005.

Löfgren-Mårtenson, Lotta, Sexualitet. BeGreppbart. Malmö: Liber, 2013.

Löfgren-Mårtenson, Lotta, Sexualitet. BeGreppbart. Stockholm: Liber, e-bok, 2021.

Löfgren-Mårtenson, Lotta, ”Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter: Nationella och internationella perspektiv”, i Pernilla Ouis (red.), Sexualitet och migration i välfärdsarbete, s. 61–74. Lund: Student-litteratur, 2021.

Löfgren-Mårtenson, Lotta & Elmerstig, Eva, Sex i Sydsverige 2016: Sexuella handlingar och livsstilar i Skåne. Malmö: FoU-rapport Hälsa och samhälle, 2018.

Löfgren-Mårtenson, Lotta & Månsson, Sven-Axel, ”Sex överallt, typ?!” Om unga och pornografi. Stockholm: Gothia, 2006.

McNair, Brian, Striptease. Culture. Sex: Media and the Democratization of Desire. London: Routledge, 2002.

Molin, Martin, Sorbring, Emma & Löfgren-Mårtenson, Lotta, Del-@ktighetens digitalisering: Om identitetsskapande aktiviteter bland unga med intellektuell funktionsnedsättning. Rapport 2019:5. Trollhättan: Högskolan Väst, 2019.

Månsson, Sven-Axel, Daneback, Kristian, Tikkanen, Ronny & Löfgren-Mårtenson, Lotta, Kärlek och sex på internet. Nätsexprojektet 2003:1. Göteborg & Malmö: Göteborgs universitet & Malmö högskola, 2003.

Rubin, Gayle, ”Thinking Sex: Notes for a Radical Theory of the Politics of Sexuality”, i Roger Parker & Peter Aggleton (red.), Culture, Society and Sexuality: A Reader, s. 143–178. Oxon & New York: Routledge, 2007.

SCB, Hushåll i Sverige, 2021. Stockholm: Statistiska centralbyrån. https://www.scb.se/hitta-statistik/sverige-i-siffror/manniskorna-i-sverige/hushall-i-sverige/ (hämtat 7 december 2021).

Starrs, Ann M. m.fl., ”Accelerate Progress – Sexual and Reproductive Health and Rights for all: Report of the Guttmacher-Lancet Commission”. The Lancet, vol. 391, nr 10140, 2018, s. 2642–2692.

Sørensen, Anette Dina, ”Pornografi och køn i massekulturen”, NIKK magasin, nr 1, 2003, Seksualitet og identitet, s. 32–24.

Sørensen, Niels Ulrik, Löfgren-Mårtenson, Charlotta & Månsson, Sven-Axel, ”Unge i klemme: Nye udfordringer, grænser og gråzoner”, i Line Anne Roien, Venka Simovska & Christian Graugaard (red.), Seksualitet, skole og samfund: Kritiske perspektiver på seksualundervisning, s. 209–232. Köpenhamn: Hans Reitzels Forlag, 2018.

”Vad räknas som sexmissbruk?”, intervju med Katarina Görts-Öberg, Karolinska institutet 2019, https://ki.se/forskning/vad-raknas-som-sexmissbruk (hämtat 15 februari 2023).

WHO, ”Sexual and Reproductive Health and Research (SRH)”, 2019, https://www.who.int/teams/sexual-and-reproductive-health-and-re-search-(srh)/overview (hämtat 15 februari 2023).

Yu-Chin Her & Timmermans, Elisabeth, ”Tinder blue, mental flu? Exploring the associations between Tinder use and well-being”, Information, Communication & Society, vol. 24, nr 9, 2021, s. 1303–1319.

Riksbankens Jubileumsfond:
främjar, inspirerar och deltar

Riksbankens Jubileumsfond (RJ) är en fristående stiftelse, som har till ändamål att främja humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning i Sverige. Stiftelsen bildades genom ett beslut i riksdagen 1964, då en donation från Sveriges riksbank godkändes och stadgarna fastställdes. Jubileumsfondens tillkomst var en del av 300-årsfirandet av världens äldsta ännu verksamma centralbank, i vilket även ekonomipriset till Alfred Nobels minne och bankhuset vid Brunkebergstorg ingick. Med bildandet av en stiftelse önskade riksdag och riksbank gagna ett angeläget nationellt ändamål: vetenskaplig forskning med anknytning till Sverige.

I mer än 50 år har stiftelsen nu främjat forskning inom humaniora och samhällsvetenskap. 2022 uppgick det sammanlagda stödet för forskning och samverkan till omkring 500 miljoner kronor. Hundratals forskare inom dessa fält har fått bidrag för att genomföra forskning, bygga upp infrastrukturer och nätverk, knyta nya kontakter och delta i såväl konferenser och seminarier som i den offentliga debatten.

RJ 2023

Dödssynderna i vår tid

Redaktör: Jenny Björkman

Redaktionsråd: Ingrid Elam, Lisa Irenius, Sven Anders Johansson